РОЗРОБКА ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ МЕТОДИКИ ТРЕНУВАЛЬНОГО ПРОЦЕСУ КВАЛІФІКОВАНИХ СПОРТСМЕНОК НОМІНАЦІЇ ФІТНЕС-МОДЕЛЬ ПРОТЯГОМ ПЕРЕХІДНОГО ПЕРІОДУ - ДЖИМ, М. О.; БУГАЙОВ, Є. В.; МАРТИНЮК, Ю. Є. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ПЕДАГОГІКА», 2024)
Мета статті полягала у розробці та обґрунтуванні експериментальної методики тренувального процесу кваліфікованих спортсменок, номінації фітнес-модель протягом перехідного періоду. Дослідження проводилися в фітнес клубах: «Феромон», «Пульс жим» та «Металіст» м. Харкова, а також брали участь кваліфіковані бодібілдерки номінації фітнес-модель «Харківської федерації бодібілдингу та фітнесу». Під час експерименту було залучено 20 спортсменок, які займаються бодібілдінгом у номінації «фітнес-модель». Серед них 4 учасниці мали звання кандидатів у майстри спорту, а 16 – перший спортивний розряд. Вік учасниць становив 20–22 роки, середня маса тіла варіювалася в межах 52,0±2,2 – 57,0±2,4 кг. Для проведення дослідження спортсменок було розподілено на дві групи відповідно до спортивної кваліфікації: контрольну та експериментальну. Представниці контрольної групи тренувалися чотири рази на тиждень, тоді як учасниці експериментальної групи виконували тренування три рази на тиждень. Особливістю тренувального процесу спортсменок у перехідному періоді є низький відсоток використання невеликих обтяжень. У відновному мезоциклі експериментальна група (ЕГ) використовувала обтяження в межах 30–40%, тоді як у контрольній групі (КГ) цей показник становив 60–70%, що вказує на суттєву різницю у підходах. У відновно-підтримуючому мезоциклі обтяження в ЕГ складали 50–60%, а в КГ – 70–80%. Розроблена методика тренувального процесу забезпечувала досягнення необхідного рівня спортивної статури, сприяючи збільшенню якісної м’язової маси без надмірного впливу на адаптаційно-компенсаторні механізми. Зазначений підхід також сприяв зменшенню кількості підшкірної води, що підтверджено статистично достовірними результатами. У перехідному періоді відновного етапу було зафіксовано приріст маси тіла у КГ на 6,59 кг, тоді як у ЕГ цей показник становив 3,66 кг (t=2,59; р<0,05). Крім того, виявлено достовірні зміни в окружності стегна (t=2,41; р<0,05), окружності грудної клітки на вдиху та видиху (t=2,53 і t=3,08 відповідно; р<0,05). Особливо значущі зміни були зафіксовані у показниках окружності талії: у КГ приріст становив 5,28 см, тоді як у ЕГ – лише 2,25 см (t=3,65; р<0,01).