СУЧАСНІ ЛІНГВІСТИЧНІ ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРЕКЛАДУ В КОНТЕКСТІ ЄВРОПЕЙСЬКИХ ТА УКРАЇНСЬКИХ ТЕНДЕНЦІЙ: МОВНИЙ, КОМУНІКАТИВНИЙ І КУЛЬТУРНИЙ ВИМІРИ - МАР’ЯНКО, Я. Г.; БОСА, Т. С.; ЛАЗАРЧУК, С. Ф. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ГУМАНІТАРНІ НАУКИ», 2025)
Стаття пропонує глибокий аналіз лінгвістичних, комунікативних та культурних аспектів перекладу з огляду на сучасні теорії та практичні підходи. Перекладач розглядається не лише як посередник між двома мовними системами, а й як активний учасник діалогу культур – відповідальний за ефективну передачу значень, цінностей і стилістичних відтінків. Особлива увага приділяється лінгвістичним трансформаціям, включаючи лексичні, граматичні та фоностилістичні зміни, що відбуваються під час перекладу. Ці трансформації представлені як необхідні інструменти для досягнення еквівалентності та збереження експресивного потенціалу вихідного тексту. На комунікативному рівні стаття досліджує стратегії адаптації до очікувань цільової аудиторії, підтримку прагматичної функції оригіналу та врегулювання міжкультурних відмінностей у конструюванні значення. Культурний вимір перекладу аналізується через відтворення культурних кодів і символів, а також передачу національно-специфічних елементів, таких як реалії, метафори, ідіоми та форми звертання. У статті стверджується, що переклад виходить за межі формальної заміни та вимагає глибокої міжкультурної компетентності – здатності передбачати сприйняття цільовою аудиторією та тонкої чутливості до динаміки культурної взаємодії. Дослідження інтегрує ідеї з лінгвістики, комунікативних досліджень, теорії перекладу та культурології. Приклади, взяті з художніх текстів, журналістського дискурсу та соціальних медіа, ілюструють різноманітні виклики перекладу та стратегії, що використовуються для їх подолання. Результати підкреслюють необхідність гнучких та творчих підходів у практиці перекладу, підкреслюючи подвійну роль перекладача як інтерпретатора та співтворця значення в глобалізованому комунікативному просторі.