ПРОБЛЕМИ УКРАЇНСЬКО-ПОЛЬСЬКОЇ МОВНОЇ ІНТЕРФЕРЕНЦІЇ - НЕДАШКІВСЬКА, Т. Є. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ГУМАНІТАРНІ НАУКИ», 2026)
Стаття досліджує мовну інтерференцію як явище, що виникає в умовах білінгвізму та означає порушення нормативності через близький контакт двох споріднених мов. Найхарактернішим цей процес є для жителів прикордоння, спільнот, що спілкуються двома мовами та активних учасників міжкультурної комунікації. Мета роботи – різнобічний аналіз українсько-польської мовної інтерференції, щоб виявити її особливості, форми прояву і наслідки для обидвох мов. Продемонстровано кожен із рівнів польсько-української мовної інтерференції та з’ясовано, що найсуттєвішим є лексичне «втручання», а граматичне, синтаксичне і стилістичне хоч і не є такими очевидними, однак «проблем» із ними значно більше, адже вони стосуються глибинних механізмів мовної організації та найбільше впливають на порушення мовних норм. Доведено, що через близький контакт відбувається запозичення або механічне перенесення польських слів в українське мовлення, під впливом польської вимови змінюється українська, переносяться граматичні конструкції з польської мови до нашої, змінюються українські словотвірні моделі, відбувається калькування польських синтаксичних конструкцій, перенесення стилістичних норм тощо. Аналогічно проаналізовано вплив української мови на польську та встановлено, що він є настільки яскравий, як польсько-український. Визначено, що ця мовна інтерференція найактивніше проявляється під час комунікації, тому найпомітнішим тут теж є лексичний вияв, адже слова легко піддаються зовнішнім впливам. Констатовано, що українські поняття, проникають у польський лексикон через соціально-культурний контекст, а на рівні фонетики визначальним є соціолінгвістичний характер інтерференції, яка польську мову хоч і не змінює, але допомагає сконструювати впізнавані мовні варіанти, за якими легко визначити походження комуніканта. Визначено ряд заходів, що допоможуть уникати більшості негативних наслідків польсько-української мовної інтерференції та якісно зберігати цілісність української мови, яка, своєю чергою, перетворить мовну інтерференцію на інтелектуальний ресурс для гнучкої мультикультурної компетентності.