ІМПЛІЦИТНИЙ КОНТРАСТ У СУЧАСНІЙ УКРАЇНСЬКІЙ ПОЕЗІЇ ВІЙНИ: КОГНІТИВНО-ПРАГМАТИЧНИЙ АНАЛІЗ - ЮЛДАШЕВА, Л. П. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ГУМАНІТАРНІ НАУКИ», 2025)
Статтю присвячено опису імпліцитного контрасту як однієї з провідних когнітивно-прагматичних стратегій сучасної української поезії війни. На відміну від експліцитного контрасту, що спирається на марковані опозиції (антитеза, оксиморон, протиставні конектори), імпліцитний контраст проаналізовано як конфлікт значень, який не вербалізується безпосередньо, але виявляється за допомогою підтекстових зіткнень смислових полів, інтонаційних деформацій, порушення фреймових очікувань, інверсію культурних сценаріїв. Мета статті – теоретично окреслити поняття імпліцитного контрасту в сучасній українській поезії війни, визначити його місце в системі контрастивних засобів, описати когнітивні, семантичні, прагматичні й інтонаційні механізми формування прихованих опозицій. Теоретичну основу дослідження становлять праці з прагматики (Г. Грайс, Д. Карстон, Л. Хорн, С. Репп), когнітивної лінгвістики (Ч. Філмор, Дж. Лакофф, Р. Ленґакер, Ж. Фокон’є, М. Тернер), когнітивної поетики й теорії дискурсу (П. Стоквелл, М. Гевінс, Дж. Гіора). У методологічному плані стаття спирається на поєднання фреймового аналізу, теорії імплікатур та імпліцитур, концепції доменів і культурних сценаріїв, а також на когнітивно-поетичний підхід, що враховує інтерпретаційну роль читача як носія культурної пам’яті. На матеріалі сучасної української воєнної лірики простежено, як формується імпліцитний контраст внаслідок невідповідності між денотативним і контекстуальним значенням (визволяти як евфемізм руйнування), зіткненням протилежних доменів (літо без літа, дім як війна, «велика» держава – «огидна пляма»), інтонаційним фальцем (урочистий ритм – злочинний зміст), порушенням масштабів (зорі – присмак цигарок), інтертекстуальними ефектами (глаголом палити серця). Простежено, як імпліцитний контраст у поезії війни розгортається в просторі когнітивних доменів, фонових знань та емоційної пам’яті, моделюючи смислову правду травматичного досвіду, який не піддається прямому номінуванню.