ЕТАПНІ ЗМІНИ РІВНЯ ЗАГАЛЬНОЇ ФІЗИЧНОЇ ПІДГОТОВЛЕННОСТІ У ПАУЕРЛІФТИНГУ ВПРОДОВЖ БАГАТОРІЧНОЇ ПІДГОТОВКИ - ЧЕРНИШОВ, С.; ЛЕНЬКО, Д.; ЄЗИК, К.; ДЖИМ, В. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ПЕДАГОГІКА», 2025)
Мета дослідження полягала у визначенні змін показників загальної фізичної підготовленості (ЗФП) пауерліфтерів другої групи вагових категорій (83, 93, 105 кг) під впливом систематичних занять за класичною програмою на етапах багаторічної підготовки. У дослідженні взяли участь 65 спортсменів, розподілених на чотири групи відповідно до етапів: I – 12 років, n=20; II – 14 років, n=17; III – 17 років, n=15; IV – 21 рік, n=13. Рівень ЗФП оцінювали за п’ятьма валідованими тестами: швидкість (біг 30 м), спритність (човниковий біг 4×9 м), вибухова сила (стрибок у довжину з місця), загальна сила (становa динамометрія) та гнучкість (нахил тулуба вперед сидячи). Тестування проводили наприкінці кожного етапу у стандартизованих умовах, результати опрацьовано параметричними методами з використанням t-критерію Стьюдента. Отримано виражену позитивну динаміку більшості показників між I та IV етапами. Час бігу на 30 м зменшився з 5,73±0,13 с до 4,90±0,08 с (покращення – 14,5%; достовірні розбіжності: I–III, t₁,₃=3,35; p<0,01; I–IV, t₁,₄=5,44; p<0,001; II–IV, t₂,₄=4,06; p<0,001). У човниковому бігу 4×9 м зафіксовано скорочення часу з 13,11±0,19 с до 11,91±0,20 с (9,2%; I–III, t₁,₃=3,16; p<0,01; I–IV, t₁,₄=4,35; p<0,001; II–IV, t₂,₄=2,95; p<0,01). Показники вибухової сили зросли зі 180,3±3,53 см до 239,1±3,11 см (приріст – 32,6%); достовірність підтверджено в усіх між етапних порівняннях (t=2,52-7,88; p<0,05-0,001), що відображає стійке вдосконалення швидкісно-силового компонента. Максимальна сила за даними станової динамометрії збільшилася з 66,2±6,45 кг до 131,3±5,73 кг (98%), статистично значущі різниці відзначено для I–II (t₁,₂=3,67; p<0,01), I–III (t₁,₃=5,23; p<0,001), I–IV (t₁,₄=7,55; p<0,001), II–IV (t₂,₄=4,28; p<0,001) і III–IV (t₃,₄=2,47; p<0,05), тоді як II–III мали недостовірний характер, що може вказувати на тимчасове «плато» в середині циклу. Гнучкість покращилася з 10,5±0,62 см до 15,2±0,65 см (44,7%; I–III, t₁,₃=3,36; p<0,01; I–IV, t₁,₄=5,23; p<0,001; II–IV, t₂,₄=3,20; p<0,01). Сукупність змін свідчить про системне формування ключових складових ЗФП у відповідь на поетапне нарощування обсягу й інтенсивності тренувальних навантажень за класичною програмою: підвищення швидкісних і координаційних можливостей, приріст вибухової та максимальної сили, а також розширення діапазону рухливості. Найбільші між групові відмінності виявлено між I та IV етапами, тоді як між суміжними етапами зрушення мали переважно помірний або вибірковий характер, що узгоджується з уявленнями про хвильову динаміку адаптації в багаторічному циклі.