ІНСТРУМЕНТИ РОЗВИТКУ ЯКІСНОГО ПРОФЕСІЙНОГО ПЕДАГОГІЧНОГО СПІЛКУВАННЯ У КОНТЕКСТІ СУЧАСНИХ ВИКЛИКІВ - ПОДОЛЮК, С. М.; ІВАНЮК, І. Я.; КОРЧУК, О. І.; ВАСЮРА, Р. В. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ПЕДАГОГІКА», 2024)
Наукове дослідження спрямоване на привернення уваги до формування якісної взаємодії викладача та студентської молоді в умовах, які переживає українське суспільство в час війни. Для збереження ментального здоров’я й покращення ефективності взаємодії автори пропонують звертати увагу на окремі інструменти. Перший – формування середовища довіри. Довіра завжди говорить про близькість, а тому вона є базовою у спілкуванні. Найкращою рекомендацією для формування атмосфери довіри є відкритість у розмові. Важливо, щоб педагог сам міг бути контактним у спілкуванні, умів слухати, розповідав про себе. Допомогти у цьому може й використання сторітелінгу. Другий інструмент – спільна діяльність. Саме така форма діяльності полегшує особистості її потребу проявитися, висловитися й відчути підтримку інших, відчути «плече». З психологічного боку, командна робота створює ефект групової терапії, коли людина бере підтримку від іншого учасника й дає її відповідно так само безумовно. Уміння працювати в команді сьогодні дуже підвищує конкурентоздатність молоді, оскільки більшість корпоративних завдань зорієнтовані на командну роботу. Третій інструмент. Розвиток емпатії. Бути емпатійним означає співпереживати, співчувати іншій людині, уміти розділяти те, що переживає вона. Одна надзвичайно важливо бути поруч, але не ототожнювати свої емоції з емоціями людини, оскільки тоді ми не можемо бути для неї в цей момент підтримкою, опорою. Четвертий інструмент. Пошук власних опор. Ми можемо запропонувати молоді віднайти свої опори. Найближчою стійкою опорою можуть бути люди, які є поруч. Для цього потрібно формувати близькість, відкриватися, ділитися переживаннями, просити про підтримку і давати її взаємно. Опорою може бути також техніка зі створення власної самопрезентації. П’ятий інструмент. Допомога іншим. Волонтерство допомагає нам здійснити дію для того, щоб проявити свою вдячність, підтримку своїй країні, захисникам і захисницям; бути причетним – це значить бути важливим. Дуже важливо усвідомлювати, що тривожність, яка виникає внаслідок невпевненості в сьогоденні й близькому майбутньому через війну в Україні, можна частково зменшувати, залучаючи до волонтерської діяльності. Це дає відчуття, що я не спостерігаю, я дію, а результат приносить силу й віру. Використання таких інструментів у практиці спілкування викладача зі студентською молоддю сприятиме створенню атмосфери довіри, близькості, відчуття підтримки, зміцненню особистості через віднайдення своїх опор; розвитку емоційного інтелекту й розуміння власних потреб; формуванню міцного кола підтримки в колективі, об’єднання особистостей на основі цінностей в рамках волонтерської роботи. Це розширює сприйняття себе як особистості майбутніми фахівцями, дає основи для розвитку сьогодні й закладення нових підвалин для формування молоді в майбутньому.