РУХЛИВІ ІГРИ У ФОРМУВАННІ ПРОФЕСІЙНИХ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ З ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ І СПОРТУ - СЛОБОДЯНЮК, О. В.; ЦАП, І. Г.; СЕРЕБРЯКОВ, О. Ю. (АКАДЕМІЧНІ СТУДІЇ. СЕРІЯ «ПЕДАГОГІКА», 2026)
У статті досліджуються рухливі ігри як інструменту формування професійних компетентностей майбутніх фахівців з фізичної культури і спорту в умовах трансформації освітнього середовища. Обґрунтовано, що традиційні підходи до організації фізичного виховання не повною мірою забезпечують розвиток мотиваційної, комунікативної та рефлексивної складових професійної діяльності. Рухливі ігри розглядаються як багатовимірний педагогічний феномен, що поєднує фізичну активність із емоційною залученістю, варіативністю дій та соціальною взаємодією. Методологічною основою дослідження визначено синергетичний підхід, який дозволяє інтерпретувати освітній процес як відкриту динамічну систему, де ігрова діяльність виступає каталізатором самоорганізації, розвитку суб’єктності та професійного самовизначення здобувачів освіти. Метою статті визначено необхідність окреслити роль рухливих ігор у формуванні професійних компетентностей майбутніх фахівців з фізичної культури і спорту. Показано, що участь у рухливих іграх сприяє інтеграції когнітивного, діяльнісного та ціннісного компонентів підготовки, забезпечуючи перехід від виконання заданих дій до їх самостійного конструювання. Особливу увагу приділено командним іграм, під час яких відбувається формування соціально-комунікативних компетентностей, зокрема здатності до взаємодії, лідерства, прийняття рішень тощо. Доведено, що ігрові практики створюють умови для розвитку гнучкого мислення, адаптивності та професійної рефлексії, що є критично важливими для діяльності фахівців у сфері фізичної культури і спорту. Узагальнено, що цілеспрямоване впровадження рухливих ігор у освітній процес сприяє формуванню інтегральної професійної компетентності, орієнтованої на діяльнісний, людиноцентричний та варіативний характер майбутньої професійної практики.